La bona predisposició perquè els especialistes ens expliquin de què va
anar,
o si més o menys o com si es va confondre la xarxa de distribució en
el nostre país
i a veure si tenen alguna explicació que ens poden dir respecte
Per què va passar allò?
Bé, com sempre, fent una mica de mini currículum dels col·legues en aquest
cas,
el professor Lluís Monjo és professor agregat al Departament d'Enginyeria
Elèctrica d'aquesta Universitat Politècnica des de l'any 2021,
és doctor enginyer industrial per la UPC des del 2013,
actualment és subdirector d'innovació docent a la nostra escola
i coordinador del Grau en Enginyeria Elèctrica i Sistemes Ferroviaris.
Anteriorment va ser professor contractat de la Universitat Jaume I de Castelló,
on es va passar cinc anys, sis cursos,
i va ser associat i ajudant de l'UPC entre l'any 2017 i l'any 2021.
La seva línia de la cerdra està centrada en la modelització de les
línies elèctriques,
la qualitat del subministrament elèctric...
Quin expert més bo faig per explicar-nos el sistema?
Ja, ja, ja, i com deia la qualitat del subministrament elèctric i
l'anàlisi del sistemes de transmissió de l'Energia Elèctrica.
És una persona superqualificada per explicar-nos una mica com van
aquestes coses que no som normalment o no entenem gaire.
Els conferenciants són dos, el Lluís Monjo, i el segon conferenciant és el
Joan Marc Rodríguez Bernuz,
que és professor lector del mateix department, que és d'enginyeria elèctrica
d'aquesta universitat des del 2002.
És doctor en Enginyeria Elèctrica i electrònica per l'Imperial College de
London,
extensió, i té una llarga experiència com a investigador postdoctoral
al doctor del grup de recerca de control an dpower d'aquesta Imperial College de
London.
També ha treballat com a enginyer, consultor a l'empresa Argo Illinites
i a l'ITL de l'Imperial College de London Consultants
entre els anys 2020 i 2022.
Actualment està vinculat al grup de recerca CITCEA de l'UPC
i la seva recerca es centra en el disseny de controladors per a
convertidors d'electrònica de potència,
d'integració d'energies renovables, sistemes HVD, que no sé que es volen
dir, però està molt bé,
microfràtica de DT, això deu ser corrent continu, corrent continu, si
no ho vaig errat,
i el control preventiu és DT.
Teniu una paraula i quan vulgueu.
Un moment, només volia dir que, ahir que vaig tenir l'oportunitat de fer promoció
d'aquesta xerrada
en un medi de tirada local.
La conferència es diu "La gran apagada, dubtes i oportunitats" per a ells de
citar la memòria i fer-la...
Normalment em van dir que era "La gran apagada, reptes i
oportunitats",
però no, són dubtes i oportunitats.
Bueno, vinga, endavant.
Dubtes, dubtes, reptes...
La solució no la tenim, que és un spoiler total.
Pregulació pura, el que anem a fer avui,
ens ensenyarem quines són les dades que hem recollit fins ara de la gent
que monitoritza la xarxa Elèctrica i té donat aquesta informació
públicament a través de LinkedIn
perquè les fonts oficials han donat entre 0 i res d'informació,
i el Joan Marc després us explicarà realment quines són les línies
d'investigació que estem fent ara
per projectar tot això cap a...
És que hi ha tres xerrades simultànies, llavors.
Bueno, tot i que en Manel ens ha fet la presentació.
Jo he penjat aquí la...
Ui, la directora.
Us he penjat aquí...
Ui, són captures de DRAC perquè veieu que, encara que jo...
A mi la meva línia de recerca principal són les màquines
elèctriques,
veieu una mica per què no se m'ha tret a fer el que estem fent avui,
una mica perquè jo la recerca relacionada amb el fet, no?
Fixeu-vos en que, tant a la foto, hi ha un parell de projectes,
un parell de publicacions i a més en Marc igual.
Fixeu-vos en que us he de ressaltat en verd
les paraules clau que últimament estan sonant
i que estan de moda, no?
Grid forming, penetració d'energia renovable,
interacció en convertidor -convertidor, convertidor-red,
synthetic inertia, converterdominate dpower grids
o resiliència amb xarxes mallars.
És una mica, tot el que s'ha anat parlant després de l'apagón
ha sigut això, i perquè veieu que estem una mica alineats amb la recerca,
què hi ha.
I ja que estàvem aquí, hem dit doncs fem la publicitat també,
tenim una mica de credencial, a partir del mes d'octubre,
que es diu "Modelització i simulació de Sistemes Elèctrics
per a la Transició Energètica Verda", justament per formar la gent
que surt del grau o la gent que estava en empresa
a incorporar totes aquestes coses,
que haurà tret a veure justament el segurisme,
perquè és un programa que moltes gent utilitzen.
I era per donar una mica de contexte amb allò que anem a comentar.
Anem a...
Hem intentat que no hi hagi gairebé cap equació,
ho intentem fer molt lleuger tot
i començarem amb una definició molt bàsica,
que és un sistema elèctric de potència.
Sistema, definició de Wikipedia, de diccionari, és igual,
és el conjunt de dispositius que utilitzen per generar,
transportar i consumir, per tant,
serà l'efecte de potència en lògica dels tres actors,
el que sí que és cert que, habitualment,
quan parlem del sistema elèctric de potència,
la imatge que més tenim al cap són
les famoses torres de les línies d'alta tensió com veieu aquí.
Perquè ens fem una idea de quin,
suposo que potser també ho heu vist últimament,
perquè també ha sortit molt,
el famós mapa de línies d'alta tensió que tenim a Espanya.
Fixeu-vos en què es veu molt clar la Espanya vaciada
i també molt clar on hi ha els principals centres de consum i de...
Us recorda a algo aquest mapa?
El ferroviari.
I a quin més?
Molt bé, molt bé.
Un gallifante.
I a quin més?
I aquí un altre, el complementari del ferroviari.
El de carreteres.
És el mateix codi de mapa radial de tota la vida
amb un altre de element, en aquest cas, l'electricitat.
I ampliat a la dreta tenim el de Catalunya.
La de Catalunya, fixeu-vos que està molt concentrat
en una zona de Catalunya, perquè no adivineu per què.
Per què serà?
Tarragona-Barcelona.
Què tenim a Tarragona?
La nuclear.
Tal qual
Sí, sí.
Et convalidarem l'assignatura de grau.
Sí, efectivament.
Bàsicament tenim un munt de línies que provenen
dels corredors que venen de les nuclears
i fixeu-vos que es despengen tres línies de color vermell
cap al nord, dos que són les que ens porten cap a França,
una amb vermell i una amb el color morat,
ara us explicaré què són,
i una altra que, fixeu-vos que puja des de Sallente.
Des de Sallente.
Algú ha estat a Sallente?
No? Estany Gento a Sallente?
Doncs bé, ja que estem en una tertúlia bastant cultural,
jo recomano...
Sallent.
Sallente.
Sallent.
Per la gent del país, Sallente.
Sí, per la gent que és d'allí, Sallente.
O sigui, a Sallente.
Os recomano un llibre i una exposició.
L'exposició va estar a la central hidroelèctrica de Tremp,
al Pallars Jussà, a Catalunya,
com es van incorporar les centrals hidroelèctriques
i el perquè d'aquesta línia de color vermell
de 400 kilovolts que baixa des del Pirineu
per alimentar a Barcelona, bàsicament,
i el llibre del Segle de la Llum que fa un repàs
de com l'arribada de tots els obrers del sud
va afectar a la convivència, a la socialització
del país, bàsicament, del Pallars,
quan es van construir totes les hidroelèctriques.
Això és el que ja hem comentat.
Mapa de carreteres, mapa ferroviari,
mapa d'electricitat,
i fixeu-vos que una de les coses que han sortit molt
en aquests dies és que molta gent deia
que Espanya és una illa.
Espanya és una illa.
Per què és una illa, Espanya?
És una illa elèctricament perquè fixeu-vos en que
només tenim tres connexions elèctriques amb França
i una amb Marroc, d'acord?
N'hi ha tres que estan amb color lila aquí.
Aquestes són connexions que transmeten
amb corrent alterna, 400 kilovolts,
i que passen directament a la frontera,
i la que està més a la dreta,
aquesta d'aquí, és una illa molt curteta,
que en aquesta està feta justament amb HVDC.
Amb alta tensió contínua,
i que té uns avantatges que després us comentaré aquí.
L'altra cosa important que heu de saber
és que a Europa continental parlem d'un sistema elèctric comú.
És a dir, totes les màquines que estan connectades
amb aquest sistema
han de veure la mateixa freqüència als seus terminals.
Per tant, qualsevol desfasament o problema que hi hagi en un lloc
es pot arrastrar cap a l'altre, i això ha passat,
i va haver problemes fa uns anys a Alemanya,
i la cascada d'apagons va arribar quasi fins a Espanya,
i per tant és molt important que el sincronisme,
la manera més idada de totes les màquines,
vagi a l'uníson.
Fixeu-vos en que la part nord-àfrica també està inclosa.
L'aspecte clau que tothom ha anat parlant,
bàsicament s'ha dit molt que hi va haver un desequilibri
en el consum i la generació, veurem el perquè.
El que hem de saber és que el sistema elèctric
no és capaç d'emmagatzemar energia,
i per tant tota la que consumim s'ha de generar instantanament,
a grans trets.
Què passa si tenim un desequilibri?
Doncs bé, si tenim més consum que generació,
la freqüència ens decau,
i en canvi si tenim més generació que consum,
la freqüència ens augmenta.
I aquestes desviacions, que poden semblar poca cosa,
en realitat, són molt importants.
Hi ha uns límits molt rígids, establerts,
i quan superem aquests límits
és quan comencen els problemes com ja vam veure.
Aquesta és la gràfica que sempre ensenyem als estudiants.
Suposo que a sistemes elèctrics ja la deveu d'ensenyar, no?
Sí, però és per saber el valor de les escombrades.
Bé, aquestes són les corbes de potència demandada real,
prevista i programada en aquest sistema.
Fixeu-vos que si jo miro això,
des del 13 de maig, si jo miro a partir d'aquí,
simplement tinc la programada i la prevista
i després, en realitat, l'a groga es va ajustant a on sí.
Dóneu-vos en compte que tenim bandes que sobresurten,
perquè ara Espanya és una productora d'energia
i venem aquesta energia als països del voltant,
inclús a França que té molta nuclear.
I també fixeu-vos com la programació es fa
amb els periodes temporals bastant grossos
i a mesura que la curva groga va apareixent
i es va ajustant a les altres dues corbes,
en aquests dos graons temporals es van fer més petits.
Per què?
Perquè el mercat elèctric funciona cada quart d'hora.
Per tant, cada quart d'hora tenim un ajust
de la potència programada prevista i real.
Quan aquestes corbes es separen, és quan tenim els problemes.
L'altra cosa important i que després el Joan Marc us explicarà després
és com evoluciona el sistema elèctric.
Fins fa uns anys teníem un sistema elèctric molt estable
que estava basat en unes grans centrals
i un consum que estava distribuït al llarg del territori
i a través de les línies d'alta que hem vist abans
transmetíem l'energia.
La realitat és que actualment l'ecosistema elèctric
ha variat bastant a la seva forma de ser
i tenim generadors d'energia vària, eòlica, solar
que es connecten a qualsevol part del sistema.
Per tant, no tenim una generació puntual
molt grossa en alguns punts,
sinó que la tenim en una generació més aviat distribuïda
i que per tant això pot provocar certs problemes.
Si mirem com en aquesta generació està feta,
aquí teniu per color els diferents tipus de tecnologia
que hi ha actualment al sistema elèctric.
Per exemple, les més reconeixibles són
el gas, la hidràulica, la eòlica
i fixeu-vos en que per les hores solars
tenim tot per aquesta banda de línies taronges
que és la solar.
La curva groga és la demanda prevista
i com les potències que tenim.
A vegades són inferiors a zero perquè això vol dir
que estem transmetint energia cap als altres llocs.
Vull incidir només en una cosa d'aquí.
Evidentment, jo no culparé a les renovables
del que va passant, ni molt menys,
però sí que és cert que hi ha una derivada
que s'ha de tenir en compte i és el preu de l'energia.
Per què?
Quin impacte té l'entrada de tota aquesta
solar i tota aquesta eòlica al sistema?
Si mireu el preu de l'energia durant les hores
centrals aquest dia, és aquest.
Per tant, jo no dic que la culpa
sigui per ells, jo només dic que alerta.
Si no entra tota aquesta energia,
perquè és barata, perquè és gratis el sistema,
recordeu que els primers damnificats
serem els clients, els usuaris de la xarxa,
que els nostres factures, evidentment,
ja veureu que els veuen incrementades a la propera,
que justament ara està canviant això.
Aquesta no es veu.
Aquesta és d'un company.
No, perquè després, això del preu del mercat,
després hi ha un procés d'ajust de les tecnologies
i ara per vigilar que no entra tanta renovable,
s'està fent entrar més gas i més nuclear
i per tant les retribucions a les centrals generadores
són més altes.
I per tant, aquest cost de generació de l'energia
repercutirà directament als clients.
Si tu fas entrar una central de gas,
l'energia et surt més cara.
Per tant, alerta.
Jo ho dic perquè potser tot no es pot tenir,
no podem tenir energia barata
i no còrrer el risc d'un apagón.
Si fos culpa de la renovable, que no dic que sigui així.
Seria la mala gestió d'aquesta energia,
no de la renovable en sí,
sinó de com no s'ha pogut...
Espera, esperat a després.
Llavors, aquesta té uns anys,
però continua sent bastant vàlida,
perquè ens donen una idea de tots els desequilibris
a nivell d'energia elèctrica d'Espanya.
Això ho va fer un company del departament,
perquè això era fàcil a partir de dades de la Red Eléctrica.
I fixeu-vos-en com tenim un diferencial
de consum respecte a les generacions.
Clarament, a dos punts tenim un dònut a Espanya,
que almenys a Madrid,
però si us mireu Catalunya no està diferent que Barcelona.
Consumeix molt més del que produeix,
i fixeu-vos-en en canvi Tarragona com quede elevada
per produeix excedent d'energia.
Llavors, què pot anar malament amb un sistema elèctric de potència?
Moltes coses.
Des de arcs, incendis,
incendis a les instal·lacions,
falles amb la cobertura dels cables...
Però podem trobar coses més surrealistes.
Sabeu si algú és animalista o havia de creuar.
Des de serps que provoquen curcircuits,
esquirols que toquen dos cables,
pajarracos que amb les ales es queden fregits allà
que provoquen curcircuit,
nius d'avifauna,
o directament impactes de llamps sobre el sistema,
que no es pot imaginar que això causi un cert problema transitori.
Quan passen coses d'aquestes, de curtcircuits,
aquí incluïm el concepte d'inèrcia,
quan es perd una línia del sistema,
aquí hi ha una xarxa, hi ha diversos fonts,
hi ha diverses càrregues,
en funció de la inèrcia que té el sistema,
és a dir, de la capacitat que té de mantenir la seva estabilitat,
aquí podeu veure com,
aquí hi ha una màquina, un generador síncron d'una central,
que en funció de la inèrcia de la massa que té associada,
té capacitat d'estabilitzar l'element,
o fixeu-vos en que amb la lila se'n va,
això és el que anomenem inestabilitat a la xarxa.
Quan tenim una inestabilitat d'aquestes,
és quan venen els problemes.
Per exemple... un apagón.
Això és la definició típica que es fa a sistemes elèctrics de potència,
però...
Què parlem?
Què no referim a la inestabilitat de generadors?
A la inestabilitat referim físicament
a la quantitat de quilos que té aquest generador.
Aquí us poso la imatge típica d'un generador síncron
d'una central hidràulica,
i fixeu-vos en que això és un camió
i la màquina té aquest tamany.
Podríem imaginar que això pesa molts quilos.
En canvi, això no pesa res.
A part, no està en moviment.
Una placa solar no està en moviment.
Per tant, la inèrcia que té pel propi moviment
aquí és pràcticament zero.
Si que és cert que en aquests elements,
per a l'inestabilitat de potència que tenen
podem, amb els seus condensadors,
cobrir una part de més d'energia,
o emmagatzemar una mica d'energia.
Però per fer una ordre de magnitud,
una màquina, un generador,
de uns 100 kW,
té un moment girat de 5 kg m²,
i això li dona una inèrcia,
una energia inercial,
de 246000 J.
En canvi, un convertidor d'una placa solar
de mitja part de la mateixa potència,
amb un condensador de 600 m²
té una energia de 15.
Per tant, la capacitat d'aportar aquesta energia
en cas que sigui necessari,
fixeu-vos en que estem parlant del mateix.
Per això, la inèrcia anava sortint.
El sistema tenia poca inèrcia.
Una de les mesures que s'utilitza habitualment
per veure la falta o no d'inèrcia,
és conveir instantàniament la freqüència del sistema.
Això és el que s'anomena RoCoF,
Rate of Change of Frequency,
que és la derivada de la freqüència respecte d'altres.
Amb els sistemes moderns
de coses connectades amb electrònica de potència
i amb aquestes inestabilitats que hem vist abans
de les màquines, també es poden produir.
Fixeu-vos en que aquí té un sistema
més o menys com l'anterior,
unes barres, uns nusos amb unes fonts
i aquí, mentre, una planta solar.
L'electrònica que té,
totes aquestes sistemes de control que té aquí l'electrònica
interatuen amb la xarxa d'alguna manera
i això pot provocar també inestabilitats.
Per tant, sí que és cert que tots aquests sistemes
electrònics connectats a la xarxa
poden provocar inestabilitats.
I les inestabilitats ens poden portar a errors.
Què va passar?
A veure quines són les dades que tenim.
Això és el rècord general
de freqüència
que vam mesurar des de...
amb l'aigua clara, des de Zurich.
Fixeu-vos en que aquí és el moment de l'apagada,
amb aquest que balla més, amb aquest color verdós,
més mala, i fixeu-vos en que abans de l'apagón
passaren fosos aquí i aquí.
Anem a veure-ho amb una mica més de detall.
Entre les 12 i 3 i les 12 i 7 i les 12 i 19
i les 12 i 19,
ens van registrar oscilacions d'alta freqüència,
fixeu-vos-en,
a la meitat de la freqüència.
Aquestes oscilacions,
que aquí és la qualitat del subministrament,
ens poden provocar
les inestabilitats en aquestes o els fallos
del sistema que estàvem comentant.
No sembla, a priori,
que això necessàriament tingui cap relació
amb l'apagada final.
És cert que hi van ser, però no sabem quina és la magnitud
del seu impacte.
El que sí que sabem és que l'apagada de 3 centrals
o de 3 punts de la xarxa en aquests temps
provoca que a les 12 i 33 i 24 segons
el sistema se n'anés al 0.
Segons el ENTSO-E,
que és l'Agrupació d'Operadors del Sistema Europeu,
a les 12 i 32 i 57
no hi havia ni oscilacions
i totes les variables del sistema
estaven en funcionament normal.
Això és el que diuen ells. Hi ha gent que diu el contrari.
Hi ha molta gent més de la postenció mesurant la xarxa continuament
monitoritzant-la i que diuen que passaven coses
que ara veurem, però a priori
el ENTSO-E diu que passava això.
En aquest instant, a les 12 i 32
talla la primera central, fixeu-vos -hi
que la freqüència comença a decaure
i entre les 33 i 37
i 33 i 31 és quan cauen les altres 2 centrals
que deia
que van caure
i la freqüència continua caient
arribant als 48 Hz
i això fa que s'activin els plans
de protecció del sistema de Espanya i Portugal.
Bàsicament és desconnectar
que sabeu veureu en un altre moment.
Llavors, sabíem
que estaven a grosso modo
les 3 centrals situades a Granada, Badajoz i Sevilla
i avui, de fet, ha sortit el Periódico
de la Energía que la superestació
de Güeneja a Granada és l'origen de l'apagüe.
La primera va ser a Granada.
I ara us ensenyaré el perquè de la falla
que és el que comenta l'article.
Una altra cosa interessant és que a les 12 i 33
i 21 a Espanya
es desconecta de França
o a França es desconecta d'Espanya.
França veu un problema i diu "Aquí os quedáis"
i al cap de 3 segons
el sistema ibèric
cau fins al 0 total.
Això és el que ja vam veure.
Una gràfica que està molt xula
és aquesta d'aquí on podeu veure
des de la primera fallada
fins al col·lapse total
fixeu-vos que aquí hi ha en vermell Málaga,
blau Porto, verd Riga
i la lila és Belfort.
Fixeu-vos que Espanya, Málaga i Porto,
Espanya i Portugal van de la mà
i en aquest moment cauen
i aquí és quan França desconecta
i ells, de França damunt i de la Riga,
ells són capaços de remuntar
però el sistema no se'ls col·lapsa.
En canvi nosaltres sí.
I una altra cosa que es pot veure en aquesta gràfica
és com amb aquestes mesures
es poden veure els intents de salvar el sistema
aquí i aquí.
Es desconecten càrregues, es desconecten bombejos,
es desconecten transmissió d'energia als desplaïsos
i per tant s'intenta que el sistema no acabe caient
però no se'ls adherem al 0.
I aquí teniu la imatge
de les mesures de Sevilla del que us he dit abans, del RoCoF,
de la derivada del respecte al temps
arribant a valors de 3.
Els éssers són per segon.
Això m'agurra.
Bé,
segons el BOE
el sistema
ha de permetre
que continua el seu funcionament normal
sempre que tingui una font d'inèrcia.
Pot fallar una cosa però el sistema s 'ha de continuar funcionant.
Però recordeu que aquí ja no es caben amb una.
De totes maneres
hi ha gent que està dient que el sistema
i per nobles europeus
el sistema hauria de permetre la caiguda de fins a 3 gigabats
sense perdre l'estabilitat.
Teòricament van caure 2,2 i el sistema va col·lapsar.
Per tant, d'acord que alguna cosa
no va acabar de funcionar.
Però que sabíeu que el sistema està preparat per funcionar
en menys jub. Potser no suficient.
Potser s'hauria de realitzar amb aquests protocols.
Només vull dir dues coses més.
Fixeu-vos que la generació del dia 28
respecte a altres dies
és que en aquell dia hi havia molta renovable.
Que voleu que us digui.
Mira, el dia 16 hi havia doble d'eòlica
i només deu punts menys de solar.
Per tant, en total hi havia més energia
i més renovabilitat en aquell dia
que no va passar res.
Per tant, acudir directament a una de les tecnologies
no és de rebut.
L'altra cosa que sí que sembla
que està aflorant
com a possible causa
són les variacions de tensió.
Ja no de freqüència sinó de tensió.
Fixeu-vos que en aquestes són les mesures
d'Ascó 1, Ascó 2, i
Fixeu-vos com al llarg de les hores prèvies a la pagada
hi ha importants fluctuacions de tensió.
Es van registrar línies de 400 kilovolts
que el seu límit operatiu són 420.
Es van arribar a registrar 470 kilovolts.
Per tant, quan passem dels 420
per protecció
les centrals han de saltar
i s'han de protegir.
L'article del Periódico de la Energía
especifica que la central
va saltar per sobre tensió.
Per tant, en terminals de la central
hi va haver un pico de tensió molt greu.
La pregunta és per què va passar?
Per què hi ha aquestes fluctuacions de tensió?
Aquesta és una de les conclusions
que molts pensem.
Van saltar les renovables
però si el sistema hagués estat basat en nuclears
davant d'una elevació de tensió d'aquest plan
la nuclear també s'hauria protegit
i el que hauria fet és saltar igual.
Per tant, tenir el sistema en un moment ple de nuclears
tampoc no t'hauria salvat.
De fet, t'hauria prejudicat a l'hora de reengegar
perquè les nuclears van tardar una setmana
a tornar-se a connectar.
Coses que ja s'han descartat:
Les variacions atmosfèriques brusques.
Amb els canvis de temperatura dels cables
augmenta la resistència i va haver-hi una teoria inicial
que hi havia hagut una bombolla amb un esclafit atmosfèric
i que havia provocat una variació de temperatura
en una zona.
Això ja es va descartar, per tant, fora.
I aquí és la imatge de les variacions de tensió
just davant de la parada a una planta de Cuenca.
Davant d'aquestes magnituds
el més lògic és que les plantes disparin.
Això és el mapa de potència instal·lada
amb bateries que hi ha a Espanya ara mateix.
El sistema no pot emmagatzemar energia.
Pot, en part, perquè hi ha gent que ha començat a ficar bateries.
Però fixeu-vos en que Catalunya, per exemple,
té 51 megawatts a Girona.
Això no dóna per res.
Pensa que una central nuclear
són 1.000 megawatts.
Sumeu tot el que hi ha aquí, no sumem pràcticament.
Aquesta és una de les línies que s 'està treballant
per millorar la resiliència del sistema.
Ara en Joan Marc us explica
tot el futur que hi ha
i després fem la xerradeta.
Gràcies.
Jo el que vull explicar és
que hi ha algunes paraules que heu pogut sentir
i així quede clar
quin és l'impacte de les renovables
o d'aquests termes que sumem al sentit.
Si, com ha dit en Lluís, estem a un punt on
el sistema elèctric està canviant,
basant molt en un sistema on la majoria
de l'energia elèctrica es feia a partir de generadors síncrons
que degut a la transició energètica que coneixem,
estem canviant aquest tipus de generació.
Això vol dir que part del consum que tenim,
diguem-ne calefacció i el transport,
s'han de passar a ser elèctrics
i aquesta energia ha de venir de fonts que no tindran
emissions de CO2 i això significa incrementar moltíssim
l'eòlica i la solar.
Són les energies que avui dia
hem d'escalar prou ràpid.
Això crea un repte a l'hora de com funciona
perquè, com ara us explicaré,
les dinàmiques que presenten aquest tipus de tecnologies
són molt diferents de les que presentàvem
els generadors síncrons.
Això representa també un nou paradigma
de com s'operarà, de com seran les dinàmiques
del sistema i com s'ha de operar
quan tinguem una gran penetració d'aquesta tecnologia.
Bàsicament, crec que una paraula que he sentit molt
i que és bastant clau és el tema de l'inèrcia.
Bàsicament, l'inèrcia és la energia cinètica
que els generadors síncrons tenen.
Quan hi ha una fluctuació en el balanç de potències
del sistema de forma natural,
d'un sistema físic,
hi ha una extensió de energia cinètica
i, directament, això fa que la freqüència
vagi baixant.
Com més energia tinguem,
més resilient el sistema,
aquesta variació entre consum i demanda
ens crea un problema.
Quan mirem com funciona l'energia renovable
i l'eòlica
el que veiem és que aquesta massa
rodant o connectada
en el cas de l'eòlica
és un element que es diu convertir a potència.
Aquesta energia mecànica
ja no hi és,
i per tant aquest tipus d'istema
té una mica d'energia,
però és molt poc per poder respondre
de forma ràpida,
no ràpida, sinó de forma gran
quan hi ha un tipus de desviació.
Quines característiques
tenen aquests elements,
els convertits de potència?
Bàsicament, la dinàmica d'aquest tipus de dispositius
no depèn de la part
o de la dinàmica física,
com és el cas d'un generador síncron
si aquest és electrònic, són dispositius que funcionen
o que podem operar
amb un ciclogram,
a quilohertz, a molts cicles, a milers de cicles per segon,
això ens permet poder respondre de forma dinàmica
molt més ràpid que un generociclone.
Això, des d'un punt de vista
de control,
ens demana utilitats.
Tenim uns dispositius més flexibles,
que es poden programar totalment
i poden fer que n'hi hagi moltes,
a diferència dels generadors síncrons com els nous.
Tot això, sí que és cert que tenen preliminacions,
com hem dit, un seria la inèrcia, l'altre seria l'altre tipus de límits,
com són les respostes a fàbrica.
No tenen límits de corrent,
hi ha elements molt més sensibles quan hi ha perturbacions grans.
I llavors, és un avantatge o és únic com hi ha?
Punts positius i punts negatius.
El que sí que és cert és que podem aprofitar aquest punt
per intentar millorar
com aquest tipus de dispositius han operat.
Si mirem com funcionen actualment
les centrals renovables que hi ha connectades a la xarxa,
el que veiem és que els controls que tenen
van de tipus grid following.
Us ho heu sentit?
Si l'heu sentit,
el nom PSI et diu el que fa.
Aquestes centrals connecten a la xarxa elèctrica i el que fan és
seguir la xarxa.
L'estaven monitoritzant i mirant en quina amplitud i en quin anglès
s'han de connectar per que es pugui injectar la potència màxima que
pugui.
Estan instal·lades per un tema econòmic.
Aquesta curva d'aquí és la potència que podria extraure
una turbina eòlica per diferents vents.
Si mirem la curva verda,
veiem que podria extraure des de zero fins a un pic
Si som una central generadora,
si investim diners per crear o construir una central,
voldríem que sempre operem aquí.
Aquestes són els tipus de control
que es diu MPV, maximum point tracking,
que el que fa és mirar la xarxa,
em sincronitza amb ella i que apareixi l'injectat de la potència
que pugui
i no em responsabilitzo de que estigui passant allà.
El meu únic objectiu és poder injectar la potència que hi estigui
generada.
Hi ha un altre sistema elèctric,
en aquest cas,
són els responsables de que la xarxa
estigui en uns paràmetres de funcionament acceptable.
Sí que és cert que l'operador del sistema
considerar el carrer de l'elèctrica
i, com ve el turís, restringirà la quantitat de renovables
perquè es compleixin les restriccions tècniques
perquè el sistema pugui ser operat de forma segura
i que no hi hagi problemes
amb el que s'entén que no ser capaç
de funcionar.
Sempre es ha d'espectar que la gràcia sigui suficient
perquè donat un event que pugui causar un event major
els temes no caiguin.
Això és com funcionen els controladors
de majoria de parts que hi ha connectats.
Tot i això,
com hem dit,
la descomptació de potència són totalment controlables.
Nosaltres podem programar com volem que es comporti.
Això no vol dir que aquest model d'operació
sigui l'únic que pugui implementar
les centrals renovables.
Si pensem en inèrcia,
em dic que és un tema que ens dona un buffer d'energia
i ens dona temps als altres elements del sistema elèctric
a reaccionar
i poder compensar aquestes deviacions.
Si mirem com es pot controlar un convertidor
que té darrere una central renovable,
el que veiem és que no té aquest buffer d'energia,
però sí que té una resposta instantània.
Nosaltres podem programar perquè injecta potència
molt ràpidament.
De fet, aquest terme es coneix com a
interigència o inèrcia virtual,
i és ajustar i controlar aquestes centrals
perquè, donant una mica de desviació,
tu puguis respondre i injectar potència molt ràpidament.
De la mateixa forma podria fer-ho
amb una màquina elèctrica.
Això, però, té alguns matisos,
perquè si diem que
els parcs de generació renovable
estan dissenyats per maximitzar
l'energia,
això vol dir que si nosaltres volem donar un plus de potència
en algun moment perquè passi alguna cosa a la xarxa,
si estem al màxim punt de potència que podem generar,
no podem fer-ho.
Per poder fer aquest tipus de serveis des de plantes
amb generació renovable, el que s 'hauré de fer
és operar continuament per sota del nostre punt màxim.
De forma que, si hi ha un event,
podem injectar un plus de potència, per exemple,
en una central sola.
Si tenim un 2% de reserva, si passa alguna cosa,
podem generar potència. Amb l'eòlica passa algo similar.
Si fixeu-vos en l'eòlica, sí que tenim una massa rodant,
tenim les pales, tenim generadors elèctrics,
però tenim elements d'electricitat potència
que acoplen la xarxa amb el sistema elèctric.
Aquesta inèrcia que hi ha a les turbines
no es veu a la xarxa.
D'igual forma, el control que hi ha
està fet per modernitzar la potència generada.
Hem d'iniciar controls per extreure aquesta
mesura genèrica de les pales i injectar la xarxa
de forma molt rápida, però això obligaria
a moure't del punt de màxima producció
a un punt on tu com a productor elèctric
no tens la sensació, des d'un punt de vista tècnic
i des d'un punt de vista que no necessàriament
ho ha de trobar d'una forma i encara no està
del tot definit com està.
I, movent-se del bit following,
hi ha un nou tipus de control,
ja fa anys que s'està pensant que es diu
bit forming. Aquest pot ser una mica
meloctòpic. I la idea és que
les plantes de generació renovables no solament
segueixen la xarxa, sinó que ara les plantes
generen xarxa. Igual que faria una màquina síncrona
com aquesta.
Quan fem això es pot fer de diferents maneres.
Una de les maneres que s'està implementant actualment
és que aquestes plantes tinguin les mateixes
dinàmiques que una màquina síndrome,
però com hem dit, estem en un punt
de vista econòmic,
podem fer coses diferents. Podem fer que aquestes
màquines tinguin respostes que puguin inclús
millorar el que podria fer una màquina síncrona.
Aquest tipus de control és de bit forming
i passa similar al que passaria si volem fer
la necessitat interna, que hem de tenir sempre
un marge de potència per poder donar respostes
i això des d'un punt de vista econòmic
implica fer dret a diners per abstreure
la dimensió.
Aquí he fet aquesta imatge
que m'ha fet molta gràcia i he d'explicar la mica
la diferència entre un control bit forming i un control bit following.
Un control bit forming, imaginem que tinguem
allò d'aquesta bicicleta, seria allò de la bicicleta
i pot controlar perfectament com maniobra la bicicleta, com passa ara.
Si l'invencim al darrere
un os bit following, aquest d'aquí no te controlo
sobre la xarxa, simplement
ajudaria a planificar, seria exacta potència.
Si aquest balance entre el que controla
la xarxa i el que està seguint
és suficientment avançat, la xarxa pot operar bé.
Si anem fent que l'os del darrere de bit following
sigui al darrere de bit forming, es fa
pensar com és difícil de planificar aquesta xarxa, fins que al punt que
si no
per la xarxa s'ha acabat.
Aquest os també és igual per entendre el concepte que té bit forming, bit
following.
Bàsicament, ha sigut un resum que l'estava dient ara,
que el fet que no oferirà les denòvules a punt
d'emplicar no pot generar energia i això
a futur s'ha de poder regular des d'un punt de vista tècnic, perquè
les classes amb molta penetració d'energies renovables
amb aquest tipus de controls no estan molt estudiats encara,
no hi ha experiència prèvia, i això
d'un punt de vista tècnic s'ha de poder assegurar
que si comença a ficar molts controls bit forming
amb màquines síncrones tal qual i ara
el sistema no caigui. I també
d'un punt de vista econòmic s'ha de poder regular perquè
els operadors d'aquestes plantes
sembla interessant poder-ho fer o des d'un punt
això vol dir que ha faltat més recerca
per a poder avançar amb aquest tipus de tecnologia.
Aquí he ficat una taula comparativa, però bàsicament és aquest d'aquí,
que són els convertidors bit following
no poden operar si no hi ha la xarxa,
no poden aconseguir un 100% d'energia renovable amb aquest tipus de
controls
però si ho podien fer amb la bit form perquè ells són
repassos de girar xarxa.
Llavors, posirem una mica de publicitat
d'alguns projectes que estem fent aquí
a l'escola d'un d'aquests esdevisaris
que és bàsicament estudiar les diferents tecnologies
que hi ha al sistema elèctric actualment i quin impacte
tindran sobre la tecnologia el fet de poder de l'energia.
Un cop comdificat l'impacte que té sobre la tecnologia
estaríem dissenyant controls per intentar millorar l'impacte
sobre la tecnologia i també sobre la xarxa.
I un altre, com que som treballant, és un projecte
d'un Horizon Euro que es diu Bitforming Loads
i l'idea és fer servir les càrregues, algunes càrregues
que tinguin propietats d'esdevis, per exemple,
pomes de calor o, si cal, que tinguin diverses mecàniques
com els trens ferroviaris, per intentar
que aquestes càrregues puguin anar a suport de la xarxa.
Per exemple, si hi hagi una avenida de xarxa, deixen de consumir potència
per poder exagerar-se sobre consums
que no veien afectats per això.
Aquest projecte mirar com aquest tipus de càmeres es podria controlar
i quin impacte tindria sobre el sistema lèctric
i com això podria ajudar, si podem fer Bitforming des de càmeres,
podria ajudar a que els plantagenadors nobles
puguin incrementar les vegades de versió.
El que ha de fer és fer servir les càrregues de la xarxa.
Gràcies, Sergi.
No sé si teniu preguntes.
Bona nit.
No, normalment tens de planxar molt ràpid,
i així n'hi ha que ser-ho.
El que has de planxar és molt ràpid.
El problema és que els projectes no estan dissenyats
per donar suport a la xarxa.
Si plantes molta tecnologia d'aquest tipus,
hi haurà una gran apagada,
i si les populacions col·laboren,
i si es col·loguen vosaltres,
no seran tan podents els projectes de la xarxa
per què creiem, perquè no sabem el que és.
O si és que creiem.
Veient les gràfiques,
està clar que hi ha una sèrie de programes conjunts
que porten a la Vagon.
Jo que sentia que ho editarien a algun altre lloc,
m'imagino el motiu més estúpid.
M'imagino com s'ho haurà d'entrar en tot el que faig.
Però si muntàvem, hi hauria d'explicar-ho.
No, ho pot fer d'una,
però és una porta que s'ha d'ajudar a s'allargar
d'aquell sistema que era el M-3,
i llavors hi pot estar la ciutat.
Però jo no descarto que hagi d'haver entrat
que sigui un motiu...
El sistema de robustes
que s'opere dintre de les condicions...
Clar.
Si no has d'entrar 3 quilòmetres més...
Per lo mismo.
El sistema de robustes
que s'opere dintre de les condicions...
Econògicament és com si no estiguessis preparat realment.
Està pensada de renovable.
Els estàndards...
On serem?
I un canvi molt ràpid de la tecnologia.
I avançar, diguéssim, perquè l'estructura no.
Sí que avançar, estructurar.
Les condicions sí que van adUPCant,
però el canvi és molt ràpid.
I les condicions tècniques que hi ha
són pensades en el que hi ha vist.
A veure què ha passat amb aquesta falta.
O sigui, sí que es va adUPCant el sistema.
És un canvi molt ràpid.
Hi ha molts anys d'experiència
contra un sistema mitjana,
i a 15.000 anys és un canvi molt ràpid.
Això indica que...
El sistema de mitjó està pensada
per al sistema inerciat.
Perquè al final, el sistema que no és inerciat...
Clar, quan tu et cau un,
et cau la zona d'aquella...
Clar, això genera una baixada de tensió
o una baixada de freqüència.
I els inversors que estan per aquí al voltant
diuen que això és la tensió més connecta.
Clar, això genera una baixada.
La gran pregunta amb això és
per què el sistema no aïlla les faltes
geogràficament a la part que li cau?
I per què...
Perquè això se'n va i afecta
a tot el tema de mitjó.
És una molt bona pregunta.
Clar...
L'enquesta d'economia del sistema
diu que...
perquè...
dues faltes simultàmies
a dos llocs diferents del centre
són plenament rares.
D'un punt de vista econòmic,
tenir un disseny per N-2 és molt car.
El concepte inferiós no existeix.
Llavors, contra més N menys bàsicant
vol dir que haurem de tenir la reserva més línia, etcètera.
Llavors, d'anar més lluny...
Assumeu-vos que dues faltes molt grans a la xarxa
de forma...
que me penguen una de les altres és molt estrany.
Què et pot passar?
Aquest és el criteri.
Què se'n vaig a dir per a totes les xarxes?
No sembla que passi això.
Una va provocar el N menys jove, una N menys dos
i l'N menys ell.
Sabem que n'hi van haver tres,
però que la primera...
Però si això no es pot dir.
Tampoc hi estava.
A veure, si no volem ocultar...
I aquí hi ha una de les coses que diuen
que reconeu que la telèctrica
primer va dir allò del ciberatàquim.
I la telèctrica va sortir i va dir...
A mi no me ha dado falta.
Gràcies.
Però va dir a mi.
I de l'estat,
que les entrances a les xarxes de la telèctrica
no em poden cantar,
que a les xarxes de la telèctrica
no em poden cantar.
Però a la telèctrica
a mi no me ha dado falta.
Segur que la telèctrica
de comunicacions
a les xarxes de la telèctrica
no tenen comunicació.
Si tu tens plaques solars a casa
no són connectats.
Tampoc no vols que es xarxa.
Tu tens plaques solars
i t'injectes energia.
Si és una casa massa bé,
tot la ciutat plena de plaques solars
que es cuiden.
No sé on tenen plaques solars.
No crec que és a l'afectació
d'una idea de casa.
La desconexió de França.
Abans has dit que Europa Continental
està tot aproveitat.
La desconexió de França
prevé la pago de Europa Continental.
El problema és que avancem
descomèdia.
L'última que es va preparar
va passar a Alemanya
i va arribar a Espanya.
Estem parlant de fa uns anys.
En el cas dels mecanismes de protecció
van funcionar i els vam protegir
i ho vam fer per ella.
De fet, per recuperar,
des d'ara es comença.
Justament es recuperen les línies des de França
i es comença a energitzar
des del nord.
El primer que va recuperar va ser
als països més països
de Catalunya.
Si hi hagués sistemes de protecció
de manera més geogràfica,
la zona del faig
sempre es queda més localitzat.
Per què no es va aïllar
la falla a la zona geogràfica?
El descàrregat
ens ha estudiat com es connecta
la part de consum.
Quan hi ha supreqüències,
en principi ja són les de descarga de consum
per a que la potència no dessegui.
Està molt clar.
Aquí s'activa la primera
i aquí la segona.
Desconectem càrregues del sistema
perquè no caigui tot.
És complicat.
Els generadors estudien proteccions
per protegir-se els sols.
El RoCoFet és molt gran.
Aquesta línia d'aquí,
el sol per un generador implica
que hem de generar un parell molt gran
per donar-li protecció.
Si aquesta línia és molt gran,
implica una situació molt gran mecànic
i es connecta per protegir-se els sols.
Si el RoCoFet és molt gran,
té una expansió cascada
i els generadors síncrons.
Si no hi ha inèrcia,
els generadors no es connecten.
En comparació amb França,
va fer una anul·lada molt més bestial.
Quan solen les connexions amb França,
ells ja recuperen línia.
Tenim una situació molt més gran
i molt més ampla que la nostra.
Tenim tot el que hem de tenir.
Tenim un sistema molt fort.
La prognòstia de llogueria és molt gran
i ens queda més desmenjats que mai
per sobre de l'interceptor.
Els nens ens queda molt més alt.
Ens queda molt més alt.
Els nens ens queda molt més alt.
Els nens es poden tenir
tota la paràrere i la capacitat de mantenir-se.
El moment de la pamon,
a França estava transmetint
a França i al nord.
Estaven esportant
els mecanismes de protecció
que es connecten a l'exportació.
Una cosa que heu dit
és que una manera
de superar aquestes crisis
és amagar-te mà a l'energia elèctrica.
L'energia elèctrica es pot amagar-te mà
perquè tenim el condensador
i són dispositius per amagar-te mà.
Les coses que heu dit
és augmentar la capacitat que tenim
per amagar-te mà a l'energia elèctrica.
Per què?
M'ho sabeu del mapa
on es veia que era un llac
amb aquestes tres lligades.
Això és qualsevol.
Si m'amages més amb amagar-te mà a l'energia elèctrica,
quan facin una esporta aquesta
tindré una sobreproducció al sistema
que està alimentant
el sistema,
i les operacions són necessàries.
Això és una cosa que es pot fer.
És una cosa que es pot fer i es fan.
No amb condensadors, perquè són molt cals,
i amb bateries.
No està regulat.
No està la regulació suficient en madura
com per aquests dos com a inversió.
Vaia comptant un mes davant d'un mes al setembre
a veure què passi.
Però per l'oficiament
és que al darrere hi ha l'economia
i l'economia no hi ha desenvolupament.
És el que fa el mapa.
I el que fa el mapa és que
el consum...
El consum?
Consumeixen més o hi ha una fórmula que...
Un consum tan gran...
Hauria de ser
un consum tan gran.
O picar la tele en el material instant,
o picar-la en el nou, no sé...
És que fa difícil.
I la contagiació.
La contagiació?
Sí.
En aquesta gráfica de freqüència,
ja ho veig que pot estar tirant.
A mi m'hauria de treure senyals dies abans.
No és que estiguin tan enrere, no m 'agraden.
No m'agraden.
S'ha d'oblidar amb això.
Jo crec que ho hauré d'estar tot el cap de dia.
Jo crec que això tindrà...
Tots hem d'estirar en aquesta casa
que tots ens ho hem d'entenir.
Estàs polítics?
No, mai.
Jo crec que això no està molt freqüent.
I tothom va amb un problema.
A la dreta diu que...
Està tot col·libitzat.
Això no és veritat.
Que no ho entengui.
Jo no ho entenc.
No ho entenc.
Està tot col·libitzat.
No és que tothom ho entengui.
No som l'únic país de tot el món.
Potser sí que estàs calent.
Jo vaig anar a l'any 2000.
Vaig anar a California.
Estava molt semblant.
L'any 2000.
Vaig anar a Pres.
Tenia la mà de bova.
Vaig anar a Pres.
Això t'ho ha crescut.
Jo recordo quan va passar el Jerec.
i jo estava allà. I jo vaig viure aquest a Londres.
I no va ser en gran, va ser a una altra part, però recordi, quan van
reiniciar el sistema elèctric,
el que va passar allà és que la gent que anava en tren, que va quedar al
mig d'un dels trens,
els trens no estan pensats per iniciar-se al mig de l'aire.
I els van tirar hores perquè hi havia algú amb un ornador a reiniciar els
trens.
Clar, això ja s'ha d'arreglar, això no ho va passar, però...
Jo crec que aquí, per exemple, que els trens tenen comunicacions és una
cosa que s'ha d'aprendre també,
perquè no pot ser que, si caigui aquest sistema, se'n caigui l'escola
de telecomunicació,
perquè és molt crític estar-hi allà a l'hospital per preguntar
què cal dir, i que la sàrcia l'hagin d'explicar.
Sí, el que entén és que parlin a centrar-se,
que ja han passat diverses vegades.
Llavors, la idea és que es fa quan parlen a centrar-se
i que això funcioni, i que aquesta vegada que no hagi funcionat.
No cau el tema de telemedicin, no entenem el que vull dir.
Sí, que aquí, quan eres poc, això ha passat a vegades,
i anem centrats a la ferma, i anem allò.
Aquest, aquesta vegada, fa d'alguna eina d'insomni.
No, sí, la ferma ja hi ha, sí.
Com acaba aquesta, veus que s'aguanta un segon, el sistema.
El problema és perquè no han acabat res, és el que no està clar.
Aquesta primera?
Sí, s'aguanta, aquest és l'any menjú.
Però el problema, què passa allà, que és el que no està clar,
que fa saltar a altres dues.
O sigui, el dret a l'allà, per a un nen menjú, segur que l'allà.
Perquè l'ha preparado per al teix,
quan es mira totes les cintes que eren connectades,
mira què tècnica fa, això és com voler-s'ho.
Les cintes connectades estan clars per als events que es creguin
que puguin passar, però tampoc clars que ha passat.
Per a aquestes cintes no es pot aconseguir.
Si no acaba d'entrar, ha d'haver-se previst que això passi.
Si acaba d'entrar, existeix el concepte que es pot aconseguir.
Estem parlant de la central gran, no la central petita.
Si acaba d'entrar la central gran, pot aconseguir.
Un nen menjú, sí.
I ara se'n va, que caigui una línia transportable, sí, també.
És hora d'anar-hi davant.
Teòricament, en un moment d'èxit,
deien que estarem preparats per soplar en aquella línia de 3 Gbps de
generació.
3 Gbps són 3 nuclears.
Però aquí, teòricament, en van caure 2,2 i no se'n va anar a la merda.
És una oportunitat ara de finançar -me,
que no sortirà noves convocatòries.
I el poble europeu, igual, mira.
Si ja s'han posat les projectes a dintre d'això,
que tinguessin el finançament.
No, no, és segur que ara es passarà un cop i que d'això,
al mitjà de l'agència, per viure-hi,
que és el que anem dient.
Amb aquestes les bloques, se'n veig que per aquí, allà a l'alçada,
és un tema molt important.
Clar, com us diuen, a la tele i a l'internet?
A la tele i a l'internet, sí.
Això és un tema bastant important.
Els alumnes que alguns tenen connexió particular a l'escola,
es diuen que s'ha de fer amb tots els poders.
I al capdavant, ja parlem de cara més ingeniesa,
amb la gent macònia.
El tema del terme és un tema, podem dir, cos bestòric,
perquè l'altra forma fàcil d'incrementar tensió,
però no vull perdre el transport, és amb transformadors.
De pocs anys hi ha la possibilitat tècnica de fer-ho amb el muntino,
que són convertidors de potència molt, molt grans,
però que són molt, molt calts, també.
En casos específics sí que surt, com anava enviable,
per exemple, el link que parlava Lluís en França,
quan tens un link soterral,
el que passa és que està generant molta reactiva el caos
perquè està superant, a diferència de la llet.
I llavors, quan veus els pèrdues dels cables,
si tu mires, recorda que hi consumeixes el cable,
fa que tingui més pèrdues i que la capacitació sigui menor.
Sí que surt a compte, a partir d'aquesta distància,
passar-ho a DC, transportar-ho i després no convertir-lo.
Passa el mateix amb els parcs geònics offshore.
Si hi ha parcs que estan a més de 80 -100 km,
surt a compte convertir a DC, transportar en DC
i convertir-ho a AC.
Però, clar, que tot això s'hagi de fer...
Si hi ha un cost de fer línies,
per la evacuació de les imatges,
si hi ha una infraestructura nova,
com el diàleg o el que hi ha...
Hi ha línies molt, molt grans, de més de quilòmetres,
que són molt llargs i que surt a compte.
Però podries fer línies soterrades
i evitar problemes aquestes que tothom diu que és...
Està disposada per a milers de persones...
Aquí hi ha països com Alemanya
que tenen això d'aquestes polítiques altes,
com un arreglar el problema de l'inèrcia?
Alemanya està en un lloc que està connectada amb tota Europa.
El país no té inèrcia, però França té molt d'inèrcia.
Tenim un nuclear...
Un port nuclear francès, a Alemanya.
El diuen, però ho fan.
Alguna internet que deia alguna cosa?
Ninguna d'aquestes pel·lícules?
No, no.
Potser no, potser no.
Potser no.